ILLUSIONISTEN
Det er hende! Det ved jeg! Hun har noget at sige! Vi må gøre noget!
I Hans Majestæts og i byen Wiens navn, -
- arresterer jeg hermed Edward Abramovitz, -
- også kendt som iIIusionisten Eisenheim.
AnkIagen Iyder på forstyrreIse af den offentIige ro og orden, -
- og fjendtIig virksomhed mod kejserriget.
De arresterer ham! De arresterer Eisenheim!
VicepoIitikommissær UhI.
- De kommer for sent. - Jeg undskyIder, Deres Højhed.
Jeg måtte tage mig af de Iøse ender i sagen.
- Er der fIere af dem? - Meget få.
Har han gjort det igen?
- Hvordan bærer han sig ad? - Det ved jeg desværre stadig ikke.
- Har De spurgt ham? - Han siger fortsat ikke noget.
Jeg er sikker på, at de har metoder tiI den sIags opgaver.
De skaI sætte en stopper for det. Har De sIet ikke noget på ham?
Noget fra hans fortid?
Jo. Det har jeg vist.
Faktisk ved vi alt om hans liv.
Vi har talt med næsten alle, som har kendt ham.
Det siges, at han som barn tilfældigt mødte en omrejsende tryllekunstner.
Knægt.
Én version af historien beretter, at tryllekunstneren derefter selv forsvandt.
Det samme gjorde træet. Men hvem ved, hvad der virkelig skete?
Folk begyndte at tro, at han besad specielle kræfter.
Eller at han i det mindste var en smule anderledes.
Og så mødte han hende.
Pas på, du ikke taber det! Nu taber du det, din kIovn.
VæIg et kort.
Læg det tiIbage i bunken.
HoId nu godt øje.
Grevinde von Teschen. Her kan du ikke være.
De er bønder! Husk nu, hvem du er.
Hun blev kørt tilbage til slottet, og de blev nægtet at se hinanden.
Men det gjorde de nu snart derefter.
l de næste par år fandt de altid måder at være sammen på.
I Kina findes der en tryIIekunstner, som kan tryIIe aIt væk. Et hus, en vogn, aIt!
Lad os besøge ham. De kan ikke forhindre os i at være sammen.
- De finder os aIdrig. - Lover du at tage mig med?
En skønne dag gør jeg det.
En skønne dag stikker vi af sammen. Så forsvinder vi.
Den åbnes på en hemmeIig måde.
Jeg ønskede mig et biIIede.
Sophie, er du der?
Vi må skynde os. De er på vej.
Få os tiI at forsvinde. Gør det!
Stop!
Lad være! SIip mig!
- Edward! - SIip mig!
- Sophie! - Edward!
HoId dig væk fra hende. Næste gang arresterer vi både dig og din famiIie.
Hvad der derefter skete forbliver et mysterium.
Vi ved dog, at han rejste rundt i verden. Han begyndte at optræde offentligt.
Han ændrede sit navn til Eisenheim.
Og så, næsten 15 år senere, dukkede han op i Wien.
Liv og død.
Tid og sted. Skæbne og tiIfæIdighed.
Det er universets kræfter.
I aften, mine damer og herrer, -
- præsenterer jeg en mand, som har Iøst disse mysterier.
Fra de yderste afkroge af verden, hvor mørkets kræfter stadig hersker, -
- er han atter vendt tiIbage, for at vise hvordan naturens Iove kan bøjes.
Må jeg præsentere... Eisenheim!
Må jeg Iåne et IommetørkIæde?
Dem, frue!
Mange tak.
TåImodighed!
ViI De være så venIig?
Jeg viI gerne fortsætte med en undersøgeIse af tiden.
Fra det øjebIik vi kommer tiI verden, Iever vi i tiden.
Vi måIer den, og vi afmærker den. Vi kan ikke trodse den.
Vi kan hverken fremskynde den eIIer bremse den.
EIIer kan vi?
Har aIIe ikke opIevet et smukt øjebIik, som syntes at svinde for hurtigt?
Og ønsket man kunne hoIde det i Iive?
EIIer føIt at tiden snegIede sig af sted på en kedeIig dag?
Og ønsket man kunne sætte Iidt gang i tingene?
Jeg kan forsikre jer om, at de er ganske ægte.
Og de, kære frue. Hvor er Deres IommetørkIæde?
Vær sød at give os noget! ViI De ikke nok?
- Hvad sker der? - Vi er fattige.
- Synes I, at I er fattige? - Ja.
Jeg viI vise jer noget.
I er ikke fattige. I har, hvad I skaI bruge. Lige her.
Og det får du.
Og også disse.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Kaffe? ÆbIeruIIe? Jeg har fået to. - Ingenting, eIIers tak.
Du ser yderst veIfornøjet ud. Hvad siger anmeIdeIserne?
De er skam ikke så ringe. Men der er muIigheder for os. Hør bare.
Der hersker ingen tvivI om, at hans optræden adskiIIer sig fra det vanIige.
Visse af hans numre overgår endda iIIusioner og nærmer sig den rene kunst.
Han er meget ung af sådan en stor kunstner at være.
Der ser du! De anmeIdeIser giver fuIde huse.
Vi viI tjene fIere penge, end du har drømt om.
Hvis den var mekanisk, eIIer gemt i en stang?
Det har jeg skam tænkt på. Det er sommerfugIene, jeg tænker over.
- En skjuIt tråd? - For indIysende.
- Hvor mange mænd har du med i morgen? - Otte indenfor og otte foran.
Så kan du jo atter studere sommerfugIene.
De der! Rør ikke ved den!
- Hvem er De, og hvad Iaver De? - Jeg er kriminaIkommissær UhI.
Jeg inspicerer teatret. Jeg har set Dem optræde.
Overmåde imponerende.
Hvordan kan vi hjæIpe Dem, kommissær?
TiI aftenens forestiIIing bIiver De beæret af kronprinsens besøg.
Derfor må vi seIvføIgeIig inspicere teatret.
Er den ikke Iidt for IiIIe tiI en snigmorder?
Ja, appeIsintræet... Jeg har set den sIags før, men...
Aldrig noget i den kaIiber. FabeIagtigt.
Jeg har grubIet over, hvordan det fungerer. Især sommerfugIene.
Jeg kan bestemt hoIde på en hemmeIighed. Jeg er jo trods aIt Iovens håndhæver.
- Og samtidig amatør-tryIIekunstner. - Er De virkeIig?
Tricks med kort og mønter. Tricks med hænderne.
Ikke noget overdådigt.
- Måske kan De give mig en fidus? - Gerne.
Jeg viI vise Dem en, jeg værdsætter. Er De en spiIIefugI?
Det hænder.
Jeg viI vædde appeIsintræets hemmeIighed på, -
- at jeg kan gætte hviIken hånd, De gemmer boIden i.
Læg den i Deres knyttede hånd.
PIacér Deres hånd på panden, og koncentrer Dem om denne opgave.
Har De tænkt over det? Ræk hænderne frem.
Den er i Deres venstre hånd.
- Måske et heIdigt gæt? - Deres agent giver veI tegn?
Det er Iangt mere simpeIt.
Når De Iøfter hånden op tiI hovedet, Iøber bIodet fra den.
Den viI hver gang være mere bIeg.
Den var rigtig god.
- Gør mig endeIig den gIæde at modtage den. - Mange tak.
Hvis De ikke har noget imod det? Jeg skaI forberede mig tiI i aften..
Rejs Dem venligst for Hans Kongelige Højhed, Kronprins Leopold.
Jeg havde tænkt mig at afsIutte denne aften med en snak om sjæIen.
AlIe de store reIigioner taIer om sjæIens forbIiven, når Iivet er sIut.
Hvad betyder det så? At dø?
Jeg skaI bruge en friviIIig fra pubIikum. En, der ikke frygter døden.
Er der en?
Jeg forsikrer, at det er ufarIigt.
Det er en stor ære.
Kender De mig?
Nej.
- De er sikker på, vi aIdrig har mødtes? - Ja, seIvføIgeIig.
Ret nu bIikket mod mine øjne. Se ingen andre steder.
Vink tiI Dem seIv.
Drej rundt i en ring.
Buk nu for Dem seIv.
Væk!
Du må have gjort indtryk på ham, han har ventet i næsten fem minutter.
Deres Højhed, må jeg præsentere IIIusionisten Eisenheim?
- FIot optræden. - Mange tak. Jeg håber, De nød den.
Jeg Iangt mere end nød den. Den har sat gang i en diskussion, ikke sandt?
Dog ikke hos grevinde von Teschen. Hun Iader tiI at have tabt mæIet.
- Har De hypnotiseret hende? - På sin vis.
Det trick viI jeg gerne Iære.
Grev Reiner mener, De har overnaturIige kræfter.
- Har De overnaturIige kræfter? - Det har jeg aIdrig påstået.
- Så gør et par spørgsmåI veI intet? - Lad os nu ikke ødeIægge noget.
Han behøver ikke at afsIøre noget, jeg ikke seIv kan gætte.
Så siger vi det.
Deres assistent er gemt bag spejIet. Iført en kappe naturIigvis.
Rammen er opIyst, eIIer måske er det vinkIede spejIe?
Sådan kunne man gøre det.
Jeg forstår vist det meste bortset fra spøgeIset. Det var ganske fortrinIigt.
- Måske endnu en optræden? - Kom tiI Hofburg, så gør vi det om.
- Det viI være mig en fornøjeIse. - Det er hermed aftaIt. Sophie?
Så samIer jeg vores bedste hjerner. Det bIiver en udfordring.
I så faId viI jeg forberede noget særIigt. Måske få Dem tiI at forsvinde?
Da han tiIbød hende som friviIIig, kunne jeg høre den søde Iyd af penge.
AlIe Wiens kvinder viI op på scenen tiI dig nu. Sikke en praIhaIs!
Hans far viIIe have protesteret.
- Hun så heIIer ikke ud for gIad ud. - Det må hun vænne sig tiI.
- Hun skaI snart giftes med ham. - VirkeIig?
- Noget af en risiko, skuIIe jeg mene. - Hvorfor det?
Han giver tiI tider sine kvindeIige bekendtskaber en ordentIig tur.
Det fortæIIes, at en røg ud over en baIkon, bIot for at skjuIe hendes bIå mærker.
Tiil hr. Eisenheim.
Hej, Sophie.
Da jeg kom op på scenen, genkendte du mig med det samme.
Det tog Iidt tid, men... Ja, jeg genkendte dig.
- Du skuIIe have sagt det. - Jeg regnede med, du viIIe komme på det.
Ja, det viIIe jeg.
Jeg viIIe være kommet en anden aften, meIdt mig friviIIig og sagt "Goddag"".
- Så havde du måttet tænke hurtigt. - Det kunne godt Iigne dig.
Jeg forstår ikke hvorfor?
Måske af samme årsag, som du finder det passende at mødes i en Iukket vogn?
Jeg må jo spiIIe deres spiI.
Jeg bIiver fuIgt aIIe vegne. AngiveIigt for at beskytte mig.
Ja.
- Jeg hører, at man bør ønske tiIIykke. - Hvorfor?
- Det siges, at du skaI være prinsesse. - Det er ikke besIuttet.
Det viIIe naturIigvis give mening.
Vi og vores famiIier har jo kendt hinanden Iænge.
Han er yderst inteIIigent. Næsten Iidt for inteIIigent.
Du er heIdig.
Du brød fri fra det heIe.
Jeg ønskede tit, at jeg havde...
Hvad ønskede du?
Jeg ønskede, at jeg viIIe se dig igen.
Det har du så nu.
Ja.
Det har jeg nu.
- Jeg gIæder mig tiI at se dig på Hofburg. - IndtiI da.
- En rapport om grevinde von Teschen. - Noget af interesse?
Se seIv efter.
TryIIekunstneren?
De kørte rundt i en haIv time. Derefter stod han af ved teatret.
Hvad synes du, vi skaI gøre?
Må vi byde på en drink?
Værsgo.
- ViI De have noget at spise og drikke? - Nej, tak.
Hr. Eisenheim... Jeg viI stiIIe Dem et spørgsmåI, -
- der måske ikke virker særIig venIigt. Men det er det vitterIigt.
Hvad er Deres forhoId tiI grevinde von Teschen.
- De har ret. Det virker ikke venIigt. - Det er præcis, det jeg mener.
Hvor mange har tendens tiI at betragte en karét-tur for mere, end den var, -
- er jeg viIIig tiI at opkIare, hvad det rent faktisk var.
- Okay. Vi kendte hinanden som børn. - Kendte?
Barndomsvenner.
Min far var møbeIsnedker. Han Iavede møbIer tiI hendes famiIie.
- Jaså. MøbeIsnedkerens søn, ven med... - Har nogen bekIaget sig?
Nej, sIet ikke. Så havde vores samtaIe haft en ganske anden karakter.
Han regner med, at De kIarer den sIags ting?
- Jeg er bIot en tjenestemand. - Det er ikke det, jeg hører.
Jeg har hørt, De snart bIiver poIitimester.
- Måske borgmester eIIer partiformand? - Det bestemmer han.
Så må vi håbe, at han ikke opIøser parIamentet inden da.
Han har visse progressive idéer, men han bIiver en god kejser.
I er jo tæt på hinanden, så jeg betvivIer ikke...
Hør engang... Ja, jeg er tæt på prinsen.
Men sandheden er denne, hr. Eisenheim... Jeg er sIagtersøn. Han er tronarving.
Hvor tæt på hinanden kan vi være?
Forstår De?
Spørg Dem seIv, om De kan hamIe op med dem.
Jeg har tjent dem i... -
- rigtig mange år.
Og jeg kan med sikkerhed sige, at de har set aIIe tricks, der findes.
Det er ikke det værd.
Min gæst i aften er sIet ikke en underhoIdningsmand.
Han er snarere en troIdmand, som har soIgt sin sjæI tiI djævIen, -
- tiI gengæId for uheIIige kræfter.
Det viI fIere ibIandt os gerne have os tiI at tro.
Men frygt ikke. Alt kan og viI bIive forkIaret.
AlIe mysterier viI bIive gennemskuet.
- Er det kejseren? - Jeg troede ikke, han var inviteret.
En rimeIigt Iighed med den gamIe mand!
- Måske Iidt for moderne en stiI. - Jeg er desværre ikke den store maIer.
Der er ingen penseIstrøg i dette biIIede. Det ser man tydeIigt.
Så for at frembringe en farve, må der sikkert bruges en form for kemikaIie.
En sprøjte i Deres ærme. TiIIader De?
- Hvis De finder det nødvendigt. - Det gør jeg.
- Lad dog manden Iave sin forestiIIing. - Og bare Iade som ingenting?
- Det synes jeg. - Han prøver at snyde jer.
Jeg prøver at afsIøre det. Hvad er den bedste gerning?
Må jeg bede om Iidt Iys. Så Hans Højhed bedre kan se.
Lad os nu se forestiIIingen!
Så siger vi det. Jeg viI foresIå en udfordring.
Hvorfor overrasker De os ikke, hvis De kan... -
- uden brug af Deres rekvisitter?
Som De ønsker.
Deres sværd er meget smukt. Må jeg se det?
TiIIader De?
Hvor kommer magt fra?
Dygtighed eIIer skæbne. EIIer ""Den GuddommeIige Ret"".
Vi kender aIIe historien om sværdet ExcaIibur.
ExcaIiburs kIinge sad fast i en sten.
Og der bIev den.
Mange ædIe riddere forsøgte at vristet sværdet fri.
Kun Arthur havde heId med det. Og beviste dermed sin ret tiI at regere.
Hvem kan fjerne dette sværd?
Dem, min herre? Kan De fjerne sværdet?
- Ikke så overraskende. - Måske Dem, min herre?
Ikke så ivrig, fætter!
De viI Ieve et Iangt Iiv.
Tak for Deres overbærenhed.
Kom så! Hvis De ikke kan trække det fri, bIiver De aIdrig kejser.
Sværdets rette ejer!
Det var denne aftens Iette underhoIdning.
TiI de mere seriøse samtaIer, -
- byder jeg nu på en tår at drikke.
- Stop hans forestiIIinger. - Men han er meget popuIær.
De finder sikkert en måde.
- Hvad gjorde du ved ham? - Jeg gav ham, hvad han bad om.
Hvad fik dig dog tiI at gøre noget så tåbeIigt?
Grevinde von Teschen. De må altså følge med os.
Vi må ikke lade prinsen vente.
- Nød De forestiIIingen? - Den var vidunderIig.
- Hvem fortaIte dig, hvor jeg var? - Din manager.
- Jeg sagde, du havde brug for min hjæIp. - SkaI jeg nu fordrives fra byen?
- Fint, det viI jeg nyde. - Stop nu!
- Jeg kom for at hjæIpe. - Hvorfor?
- Hvorfor bryder du dig om det? - Du var min ven! Jeg er din ven!
Vi kendte hinanden fIygtigt for Iænge siden. Du kender mig ikke mere.
Hvorfor taIte du så tiI mig.
Hvorfor begyndte du i det heIe taget...
Du har gemt den i aIIe den tid.
Jeg sad ofte og kiggede på dit biIIede. Prøvede at forestiIIe mig, hvor du var.
Om natten drømte jeg, et jeg var taget med dig.
Så vågnede jeg op, og indså hvor jeg var.
I mine drømme havde du kortere hår og intet skæg.
Hvor tog du hen, da du rejste?
TiI min onkeIs gård tæt på Prag.
Hvor eksotisk.
Jeg tog tiI RusIand. Så tiI LiIIeasien.
- Og derefter Orienten i mange år. - Så Iang tid.
Det var heIe tiden min mening at vende tiIbage.
Jeg bIev bare ved med at tro, det viIIe dukke op ved det næste hjørne.
HviIket?
Et ægte mysterium.
Jeg så mærkværdige ting. Men det eneste uIøste mysterium, -
- var hvorfor mit hjerte ikke kunne sIippe dig.
Han viI have, at jeg tager med tiI Budapest for at bekendtgøre forIoveIsen.
Hun ønsker, at ungarerne står bag ham. Så de kan indsætte ham på tronen.
- Der viI hans far sikkert bIande sig. - Han pIanIægger at afsætte sin far.
Det kan ende meget gaIt for ham.
Og for dig. Det bør du ikke invoIvere dig i.
Jeg er en deI af hans pIan.
Han vinder kun Ungarn, hvis han bIiver en deI af min famiIie.
- ForIad ham! - Så simpeIt er det ikke.
AfIys forIoveIsen og rejs væk med mig.
EIIer Iad være med at sige noget. Vi rejser bare væk.
Så Iænge vi er i Iive... -
- viI han Iede efter os.
Og når han finder os, sIår han os ihjeI.
Kig på mig.
ViI du oprigtigt rejse væk med mig?
Ja, det viI jeg.
Der er du jo. Som jeg forudså, har de Iukket os.
Er du så tiIfreds? Fik du sagt, hvad du viIIe?
Det betyder intet, at heIe sæsonen var udsoIgt?
- Bare du fik Iettet trykket. - Har vi penge?
- Har vi sparet noget op? - Ja, men vi kunne have fået mange fIere.
Vi må nøjes med dem.
Også den anden konto. Det heIe.
Mange tak.
- Og det var grevinden? - Det viI jeg satse mit Iiv på.
- Hvad var der i kufferten? - Det ved jeg ikke.
Ved den første vogn.
Når det er overstået, rejser du sammen med hende i forvejen, så kommer jeg senere.
- Og hun har forstået det heIe? - FuIdstændigt.
Som De ved, føIger vi tiI tider efter grevinden for at beskytte hende.
I går bIev hun set i seIskab med en anden mand.
- HviIken anden mand? - Eisenheim, iIIusionisten.
- Hvad Iavede de? - De mødtes, og...
Rørte de ved hinanden? Kyssede de? Bedrev de hor?
Ikke så vidt vi kunne se.
Men vi har dog grund tiI at tro, de måske er ved at pIanIægge noget.
De er muIigvis ved at rejse. Men jeg er ikke sikker på noget endnu.
Vi kan naturIigvis indsamIe fIere informationer...
Han har tiIbragt eftermiddagen i Wien sammen med sin far. Han er snart hjemme.
Sikke en overraskeIse.
Jeg troede ikke, du kunne Iide at være her.
Han synes nok, du er meget begavet.
Du er meget ""demokratisk"" med dine bekendtskaber.
- Hvad taIer du om? - TryIIekunstneren er din ven.
- Jeg ved, du har været hos ham. - Det er sandt.
- Vi har været venner siden barndommen. - Går du i seng med aIIe dine venner?
- Sådan viI jeg ikke tiItaIes. - Jeg tiItaIer dig, som det passer mig.
- Du er beruset. - Du er ved at bIive ret gammeI.
Min mor var 16, da hun giftede sig. Er du for gammeI tiI at føde børn?
- Prøver du at sætte mig i forIegenhed? - Det har intet med dig at gøre.
Jeg viI ikke deIe seng med dig, hvis du har været i seng med ham!
Du forstår ikke.
Jeg viI sIet ikke deIe seng med dig.
Jeg tager ikke tiI Budapest med dig.
Jeg viI ikke medvirke i dine pIaner.
Og jeg viI ikke giftes med dig.
Jeg antager, at du ikke har været så dum at fortæIIe ham noget.
Hvis du ødeIægger mine pIaner, har jeg ikke Iængere brug for dig. Forstår du det?
Du tager med tiI Budapest i morgen.
Jeg viI foresIå, at du er her tidIigt, pakket og kIar tiI at rejse.
Gør nu ikke mere der kan sætte mig i forIegenhed.
FarveI.
Hvad mener du med det? Kom tiIbage!
Du skaI ikke være uIydig!
Lad nu være!
Lad den være. Lad Ianternerne bIive her.
Grevinde von Teschen!
Herhenne!
- Jeg troede, du så hende stå på toget? - Nej, sir.
Vi ventede på dem i Wien, men de tog af sted fra Baden. Vi troede, hun var med.
- SkaI jeg teIegrafere tiI kronprinsen? - Det er aIIerede gjort.
- Hvem er De? - Jeg er famiIiens Iæge.
- Er De kriminaIkommissæren? - Det er jeg.
- Forstår De sagens deIikate natur? - NaturIigvis gør jeg det.
- Har De fastsIået dødsårsagen? - Hun forbIødte.
Der er et sår på haIsen, Iige over venstre kraveben.
- Sikkert fra en kniv eIIer et sværd. - Må jeg se?
Kommissær, det viI jeg ikke finde mig i. Det viI kronprinsen heIIer ikke.
Det er jo ikke et cirkus.
Jeg undskyIder naturIigvis.
Mange tak, doktor.
FormodentIig et røveri. Måske sigøjnere?
- De kunne ikke modstå aIIe de diamanter. - KriminaIkommissær?
- Der er en ting, De bør vide. - Og det er?
I en af kjoIefoIderne fandt jeg denne IiIIe ædeIsten.
Set torsdag kI. 19.30, ridende aIene på vej mod den kejserIige jagthytte.
Hun ankom kI. 20.30.
Hvorfor red hun rundt aIene?
Han stod bag, og det ved De! Kronprinsen dræbte hende! Han har gjort det før!
- Det var ikke ham. Han er i Budapest. - Han dræbte hende, før han rejste.
Kendsgerningerne taIer desværre imod Deres teori.
- Hun viIIe forIade ham. - For Dem? Vær nu ikke tåbeIig.
Han kunne ikke Iade hende gå. Hun kendte hans hemmeIighed.
- HviIken hemmeIighed? - HoId så inde!
- Er De fuIdstændig korrumperet? - Nej, ikke fuIdstændig.
Derfor viI jeg også råde Dem tiI ikke at ankIage nogen. Især ikke kronprinsen!
EIIers ender De seIv i fængseI.
- Hvor er vagten, der Iukkede hende ud? - Han tog med kronprinsen.
- Så tjenestefoIkene hun tog af sted? - AlIe sov.
Hvad med ham?
Han tog sig af hendes hest, da hun kom hertiI.
Denne?
Vi har ingen IovhjemmeI på kejserIig ejendom.
Tak for opIysningen, men det ved jeg godt.
Hvad Iaver du?
Efterforsker.
Tror du på ham tryIIekunstneren?
- Han kan sagtens seIv have gjort det. - Det tvivIer jeg stærkt på.
Kronprinsen er vendt tiIbage.
KriminaIkommissær?
Vi bør gå.
Nu.
- Hvad er kIarIagt? - Hun bIev sidst set ride herfra aIene.
Og hun bIev som bekendt ikke smidt ud. Begik hun seIvmord?
Nej, det er med sikkerhed mord.
- Har De en mistænkt? - Meget snart, Deres Højhed.
Senere den samme uge arresterede vi en mand og sigtede ham for mordet.
Men jeg vidste godt, det ikke ville stille Eisenheim tilfreds.
Jeg fik mine mænd til fortsat at holde øje med ham.
Endelig overvandt han sin sorg og købte et nedlagt teater.
Det er perfekt.
Han fyrede sin manager, -
- og begyndte forberedelserne til en anden slags forestilling.
Hvem er han?
Jeg hedder Franco.
- Hvor kommer du fra? - Jeg kommer fra Rom.
- Min far er håndværker. - Hvordan kan du være her i aften?
- Det ved jeg ikke. - Er du Ievende?
- Hvad kan du fortælle om det hinsides? - Fortæl. Du må kende til hemmelige ting.
De Iader ikke tiI at tro, det er et trick.
Eisenheims publikum havde altid været entusiastisk, -
- men nu vandt han nogle mere lidenskabelige tilhængere.
Vær så venlig, frue.
Ved hjæIp af disse ånder, disse manifestationer... -
- har Eisenheim givet os uigendriveIige beviser på sjæIens udødeIighed.
SjæIen er bIevet genindskrevet i den moderne videnskab.
Denne nye spiritisme bringer menneskeheden op på et nyt og renere stadie.
En revoIutionær bevægeIse som omdanner kejserriget tiI en spiritueI repubIik.
Står Eisenheim bag aIt dette?
Hvorfor skaI jeg beIemres med den tryIIekunstner?
Han har vist sig at være mere end bIot en tryIIekunstner.
Han er en fidusmager. En bedrager.
Han foregiver at have overnaturIige kræfter.
AnkIag ham for bedrageri.
- Vi må først bevise, det er svindeI. - Find ud af hvordan han gør og anhoId ham.
Det er bIot en beskeden demonstration. Men sådan kan det gøres.
Ja, det kan jeg se. Ikke ringe.
- Vi må udspionere Eisenheims foIk. - De østerIændinge viI ikke ud med noget.
- Jeg har prøvet. - Så prøv noget andet!
- Hvad er der sket? - En af teaterånderne er genopstået.
- Hvor? - Lige der. Det er en dreng.
I er vanvittige.
- Hvor er den henne? - Derovre.
Så De den?
Jeg viI vide, hvordan De gør.
Først var det appeIsintræet, nu dette?
SkaI jeg deIe aIIe mine hemmeIigheder med poIitiet.
- EIIers må jeg arrestere Dem. - På hviIke ankIager?
Vi kan begynde med bedrageri.
- Kommissær? - Hvad nu?
De bør nok kigge ud ad vinduet.
- Hvem er de? - De er kommet efter ham.
De har i sandhed hengivne tiIhængere. Hvad forventer de?
Det aner jeg ikke. Hvad siger Deres spioner?
- At De pønser på at afskaffe monarkiet? - Hvorfor det?
BIot fordi kronprinsen er morder?
Han er ikke morder. Den rigtige morder sidder i fængseI. Han tiIstod.
- I har den forkerte mand. - Det ved De ikke.
Nej, men det gør De.
De viI IigeIedes ryge i fængseI, hvis De ikke forkIarer, hvad De Iaver.
Dommen bIiver hårdere, hvis pøbeIen angriber bygningen.
Hvad siger De så?
Hvad Iaver De? Stop!
Hør venIigst på mig. Hør nu på mig!
I skaI have tak, fordi I kom.
Jeg har taIt med kriminaIkommissæren. Der er vist taIe om en misforståeIse.
I skaI aIIe vide, at aIt hvad I har set i mit teater, bIot var en iIIusion.
Det er et nummer. Det er ikke virkeIighed.
Jeg kan ikke bringe vores kære tiIbage fra de døde.
Jeg kan ikke modtage beskeder fra hinsides.
Jeg undskyIder, hvis jeg har givet jer faIske forhåbninger.
Jeg har kun haft tiI hensigt at underhoIde.
Intet andet.
Jeg sætter pris på jeres støtte, men nu skaI I gå hjem.
Jeg beder jer, gå nu hjem!
Nu har jeg forkIaret det, så det kan ikke kaIdes bedrag.
Må jeg så gå?
Han har narret Dem? Er det derfor?
- Nej, Deres Højhed. - Hvorfor svigter De mig så?
Jeg troede, jeg kunne stoIe på Dem.
Jeg troede, De var en mand, jeg kunne tage med, når jeg overtog tronen.
- Har jeg taget fejI af Dem? - Nej, det har De ikke, Deres Højhed.
Jeg har brug for foIk, som kan fuIdføre deres opgaver!
I stedet er jeg omgivet af tåber. Jeg må seIv gøre aIting.
Denne sag er ingen undtageIse.
- Hvordan ser jeg ud? - Ordinær, Deres Højhed.
Yderst ordinær.
Jeg tror, jeg viI nyde det her.
- De genkender Dem ikke. - Er De sikker?
HoId afstand. Jeg viI ikke ses sammen med en poIitimand.
- Hvem er De? - Er De grevinde von Teschen?
Ja.
- Hvad skete der med Dem? - Hun blev myrdet.
BIev De myrdet?
Hvem gjorde det?
- Arresterede de den rigtige? - Fortæl os, hvem der myrdede Dem!
En ibIandt os.
- Var det kronprinsen? - Han har før myrdet en kvinde!
Kronprinsen er jo ikke her.
Er De sikker på, De har den rigtige? Har De efterforsket kronprinsen?
Det kan ikke fortsætte. Han skaI stå tiI regnskab.
En tryIIekunst regnes ikke for et bevis. Hvad er Deres navn?
- Det er veI IigegyIdigt? - Vogt Deres tunge, hr.
Det Iignede sIet ikke Sophie.
TiIskuerne er nogIe fjoIser, og det ved han. Han manipuIerer dem.
SeIv sagde han intet. SkuespiIIerinden sagde intet usædvanIigt.
Han Iod tiIskuerne komme med ankIagerne. Og de var seIvføIgeIig betaIt af ham.
- I noterede veI ikke deres navne? - Vi havde desværre ikke mandskab nok.
Ved næste forestiIIing skaI aIIe arresteres.
Hver og en. Eisenheim og heIe hans skare.
Der skaI statueres et eksempeI foran aIIe hans medIøbere.
Det var yderst tåbeIigt i aftes.
De kan ikke ødeIægge ham.
- De kan ikke væIte monarkiet! - Det ved jeg godt.
Så få hende ikke frem igen. Fremprovokér ikke disse spørgsmåI.
Eisenheim, jeg ønsker ikke at arrestere Dem.
Jeg er ved gud en kynisk mand.
Men skuIIe Deres manifestationer være ægte, må jeg erkende, De er noget ganske særIigt.
Og hvis det er et trick, er det Iige så imponerende.
Uanset hvad, så har De et taIent. Tving mig ikke tiI at fængsIe Dem!
Lov mig, at De ikke gør det igen.
Jeg Iover, at De viI nyde den næste forestiIIing.
- Hvad viI De opnå? - Intet.
Hvorfor så hente hende?
For at være sammen med hende.
""For at være sammen med hende.""
- Er det heIe kIart? - Ja, vi bevogter hans fIugtveje.
Han undsIipper ikke! AlIe døre og vinduer skaI bevogtes!
Jeg viI gerne undskyIde min opførseI i den senere tid.
Jeg viI gerne gøre det godt igen, hvis De viI høre på mit forsIag.
- Det viI jeg ikke. - Det skaI nok være umagen værd.
Jeg er faktisk travIt optaget for tiden. Jeg har ikke siddet og ventet på Dem.
Jeg ønsker, at De overtager kontroIIen over aIIe mine pengesager.
- Det heIe. - Det heIe?
InkIusiv teatret og aftenens indtægt, som jeg tiIbyder Dem med en dybføIt tak.
Hvad siger De så?
- Okay, jeg gør det. - GIimrende.
- SkaI jeg præsentere Dem i aften? - Nej, nyd bare aftenens forestiIIing.
UndskyId mig, kommissær. Jeg er Eisenheims manager.
- Ja, jeg husker Dem. - Hvad skyIdes det store poIitiopbud?
BIot sikkerhedsforanstaItninger.
- ViI I arrestere Eisenheim? - Det er heIt op tiI ham seIv.
Det er grevinde von Teschen.
Hvorfor bIev De myrdet?
- Jeg viIIe forIade ham. - ForIade hvem? Kronprinsen?
Jeg prøvede at sIippe væk.
Jeg havde min medaIjon, da jeg døde. Nu er den væk, jeg har tabt den.
- Hvem myrdede Dem? Var det kronprinsen? - Vi må gøre noget!
I Hans Majestæts og i byen Wiens navn, -
- arresterer jeg hermed Edward Abramovitz, -
- også kendt som iIIusionisten Eisenheim.
AnkIagen Iyder på forstyrreIse af den offentIige ro og orden, -
- og fjendtIig virksomhed mod kejserriget.
- Hvor er han? - Han er væk.
Find ham!
- Hvor er han? - Han var Iige der.
Hvordan virker det nummer? Hvordan?
Det ved jeg ikke. Ingen ved det.
APPELSINTRÆET
Sværdet bliver fragtet til politistationen.
Det vil blive sammenlignet med ædelstenen, som blev fundet på grevindens lig.
Det passer utvivlsomt.
Derefter kom jeg herind.
Og De spurgte mig, hvorfor jeg var forsinket.
- De har stjåIet kejserrigets ejendom. - Det betyder intet sammenIignet med mord.
De har ingen IovhjemmeI her.
Det er korrekt. Her kan De risikofrit gøre, som De Iyster.
Ingen kan straffe Dem. Bortset fra én mand.
- Og hvem er det? - Kejseren.
Han viI veI næppe overIade tronen tiI en morder?
- Han viI ikke tro på Dem. - Måske ikke.
Men jeg skrev et brev tiI hans hof og forkIarede det heIe.
DeribIandt Deres pIaner om at styrte kejseren. Det bemærker de sikkert.
De overtager ikke tronen med min hjæIp.
ViI De ikke Iængere være poIitimester?
Wiens borgmester? ViI De ikke være baron, en aristokrat?
Det er vist desværre udeIukket nu.
FjoIs. Det er et nummer. Han manipuIerer jer.
Han havde sværdet tidIigere. Der kunne han have taget en af stenene.
Det heIe er et nummer. BIot en iIIusion.
Måske taIer denne iIIusion sandt?
De må teIegrafere tiI Deres mand, så sværdet vender tiIbage.
- Og hvis ikke? - Så bIiver De skudt.
Så har De myrdet både en kommissær samt en hertuginde.
Jeg har ikke myrdet Dem. De begik seIvmord, da De havde svigtet mig.
De må være fra hoffet.
Mit brev må være nået frem.
- Hvad viI De have? - Jeg viI ikke have noget.
GIimrende.
Det får De så.
Det er jo åbenIyst. AlIe er ganske inkompetente.
Min far kører riget i sænk. Ingen gør noget ved det.
Jeg forsøger at rydde op i det, og dette er takken?
I bør aIIe udskiftes!
Landet regeres af idioter!
Tusindvis af stemmer skriger for at bIive hørt! Men intet bIiver gjort! Intet!
Jeg har gjort aIt, hvad jeg kan! For meget...
Alt for meget...
Luk op! Deres Højhed, abn døren!
Vær nu så venlig.
På Deres fars ordre insisterer jeg på, at De abner døren!
De skal abne døren!
I er aIIe tåber.
Jeg hoIder det ikke ud.
Jeg viI ikke hoIde det ud!
Slå døren ind!
- Hvad er der sket? - Kronprinsen har Iige skudt sig seIv.
- Er De kriminaIkommissær UhI? - Det var jeg engang.
APPELSINTRÆET
Du der!
Hvem fik du den af?
- Hvem fik du den af? - Hr. Eisenheim.
Hvornår?
BiIIet, tak.
Alle ombord!
Når det er overstået, rejser du sammen med hende i forvejen, så kommer jeg senere.
- Og hun har forstået det hele? - Fuldstændigt.
Står Eisenheim bag alt dette?
Hvad betyder det så? At dø?
- Hvad vil De opnå? - At være sammen med hende.
Der er en ting, De bør vide, kriminalkommissær.
Deres sværd er meget smukt. Må jeg se det?
Du er beruset!
Han er en fidusmager. En bedrager. Det hele er planlagt!
Alt, hvad l har set, er en illusion.